Nem baj, majd te is megérted
MEGOSZTÓ
![PDF](/templates/uh/images/pdf_button.png)
![E-mail email](/templates/uh/images/emailButton.png)
Tweet
Betekintés a Hargita lelkébe és a nép színházába
Kettős könyvbemutató a Városi Könyvtárban. Egy...Lepd meg magad egy ingyen könyvvel
Ideiglenes könyvturkáló nyílt a MÜTF Oktatási...Egész Erdélyt bealtatózták
Milyen nyomokat hagy egy család múltja a...![Magyarországszerte ismert táncosnő-balerina írta meg életének egy szeletét bodorjohanna1](/cache/multithumb_images/c.460.276.16777215.0....images.stories.Katona.kultura.BodorJohanna.bodorjohanna1.jpg)
![szerkeszto](/media/szerkesztok/KATONA ZOLTN.jpg)
![](/templates/uh/images/comment.png)
„Ha egyszer el akarom magyarázni a lányomnak, hogy milyen volt a nyolcvanas években nőként Romániában élni, ezt a könyvet fogom a kezébe adni" – mondta Magyarországon élő, de a hetvenes évek Romániájában született ismerősöm Bodor Johanna könyvéről. Nem is lehetne talán jobban körülírni, hogy mit jelent a Nem baj, majd megértem.
A könyv egy lány felnőtté válásának története, az egykori balerina Magyarországra való kitelepedése előtti ifjúságát mutatja be. A történet teljesen valóságos, az 1965-ben született Johanna a hetvenes években kerül a bukaresti balettintézetbe és nem mellékes, hogy édesapja az a Bodor Pál, aki a hatvanas-hetvenes években a román televízió magyar adásának főszerkesztője volt, 1983-ban telepedett ki Budapestre. Lánya Bukarestben maradt, és csak hosszas huzavona után, névházassággal tudott kijutni ő is Magyarországra.
A Nem baj, majd megértem című önéletrajzi írásban Johanna keveset ír gyerekkoráról – a könyv nagy részét a szülei távozása utáni két év részletes leírása teszi ki. A lányra „rászakad az élet". De az ember a jég hátán is megél, még a Ceaușescu-rendszer sötét éveiben is. És talán azok a legszebb részek a könyvben, amikben leírja, hogy milyen ötletes megoldásokra viszi rá az embert a szükség, a felülről gerjesztett nyomor.
Erőssége a könyvnek az is, hogy a balettiskola, majd a román főváros akkori kulturális életébe is valamennyire betekintést nyújt. De csak valamennyire, hiszen elsősorban a fiatal Johanna szerelmeiről, kalandjairól, mindnenapi életéről tud meg szinte mindent részletesen az olvasó. Szépirodalomnak nem nevezném, regénynek még kevésbé.
A könyv borítójára sem lehet nem felfigyelni, az egyik legegyszerűbb, de leghatásosabb borító, amit mostanában láttam: egy szögesdróton kötéltáncoló balerina – van benne némi szimbolika.
Sokszor kérdezik, hogy melyek azok a filmek, azok az irodalmi művek, amik az 1989 előtti éveket színezék nélkül, a maguk nyersességében mutatják be – Bodor Johanna könyve mindenképpen ezek közé tartozik. Habár szerzője nem író, és ez érződik is a regény nyelvezetén, attól még lebilincselő kötetet írt – nem feltétlenül kell tehát regényként kezelni és olvasni, a regényszerű történelmi memoár talán a legtalálóbb műfaji keret rá.
Nyilvánvaló azonban az is, hogy a könyv szövege és történései főleg azokat fogják meg, akik élték még a régi rendszert, és nem feltétlenül humorral gondolnak vissza a rossz emlékű nyolcvanas évekre. Olvasmány és tanulmány lehet mai fiatalnak, tinédzsernek is, aki érdeklődik az iránt, hogy milyen világban nőttek fel a szülei, és miért nem értik meg őt, miért vannak konfliktusaik és számára megmagyarázhatatlan döntéseik. Nem baj, majd megértik.
Bodor Johanna: Nem baj, majd megértem
Magvető Könyvkiadó, Budapest, 2014
220 oldal
![hirdetes](/images/hirdetes_o.gif)